Værsgo.
Nej, ikke nu.
- Godaften. - De kommer sent.
Ja. Hr. Rabascall.
- Nå? Stikker den for meget ud? - Nej, den er pæn.
- Hvor kommer De fra? - La Ciotat.
Okay... La Ciotat.
- Kender De Lyon, frue? - Nej.
- Er der langt til konservatoriet? - Vi skal bare lige over broen.
- Er det en slags konkurrence? - Ja. For unge pianister.
De kommer fra hele Frankrig.
Hvad laver han?
Glarmester!
Vent!
Kør ham derhen. Jeg mødes med jer derhenne.
Kør. Kør nu.
Kør bare.
Hr. Sauvage, 1. sal
Goddag.
Goddag, Gabrielle. Tag plads.
Jeg er ikke helt færdig.
Har De modtaget Deres brevkursus?
Ja. Jeg synes, at historie er kedeligt.
Men De fortsætter da, ikke?
Jeg bryder mig ikke om at lære sådan. Jeg vil gerne tales til.
Jeg har Deres bog med.
Tak.
De har det varmt.
Det er en god roman. Skrevet af en ung kvinde fra England -
- som boede på landet hele sit liv.
Rejste hun aldrig derfra?
Hun døde i en ung alder.
De har en smuk håndskrift.
Gå nu...
Ville De fortælle mig noget?
Nej.
DENNE BOG TILHØRER JEAN-CLAUDE
Vi er nøgne. Jeg ligger oven på Dem.
Jeg holder Deres arme ud til siden.
Sammen med mig skal De opleve det vigtigste af alt.
De trænger ind i mig.
De trænger ind i mig...
Er høsten tilfredsstillende, fru Savourney?
- Den er bedre end sidste år. - Hvad er udbyttet per hektar?
15-16. I år er blomsten fin og tør. Prima kvalitet.
Kom... Godaften. Kom og sæt Dem her hos os.
Skål for næste år.
Jeg er her.
Godaften.
- Nå, kunne De lide bogen? - Ja.
- Det er en bog om kærlighed. - Ja, det er en kærlighedshistorie.
Det er til Dem.
- Hvad er det? - Tag det. Det er til Dem.
- Jeg har ikke læst noget af det. - Nej... Det er til Dem.
- Hvem har skrevet det? - Det har jeg.
Hvor har De det fra?
- Jeg har selv skrevet det. - De ord... De er tosset.
- De gav mig den bog. - Det er bare en bog.
- Farvel. - Nej... Hvor skal De hen?
De er et lille menneske.
Hvad glor De på?
Gabrielle!
Kom her, min pige.
Gabrielle!
Åbn døren!
Kom så ud!
Du bliver nok sulten.
Trives De ikke derhjemme?
Jo.
- Kunne De tænke Dem at komme lidt væk? - Nej. Hvorfor?
Der findes steder...
Hun får nogle gange kramper. Det går over igen.
Man ved aldrig, om det er alvor eller ej med hende.
Går det bedre nu?
Ja.
Nå, men... Det er første gang, vi mødes, men vi ses nok igen.
Hvorfor det?
Hvad med Dem?
Lytter De til mig?
De er der.
De er nøgen.
Giv mig det, der er det vigtigste.
Eller også lad mig dø.
Goddag, José. Jeg vil gerne lige tale med Dem.
- Vil De...? - Nej, det er fint her.
Sid ned.
Tak.
Hør, José... Deres liv må være meget anstrengende.
De rejser hele tiden rundt. Er De ikke træt af det?
Jeg plejer at være meget ligefrem. Min datter...
- De har mødt min ældste datter, ikke? - Jo.
Jeg fornemmer, at De synes om hende.
Hun er smuk.
På et tidspunkt skal man stifte familie.
Jeg vil ikke lyve. Hun er syg. Det er hendes nerver.
Hun er en drømmer.
Hun er ikke skør. Man skal ikke tro på det, folk siger.
Hun har brug for en mand i sit liv. En ægtemand.
Jeg kender Dem ikke særlig godt. Men De virker som en stabil mand.
Men har hun...
- Har hun set mig? - Det kommer hun til. Er De katolik?
Jeg er ikke troende. Jeg har ingenting, frue. Jeg ejer intet.
Det ved jeg godt. Men De kan et håndværk.
Min mand og jeg kan hjælpe Dem i gang.
De er jo murer.
Tænk over det.
Hvad vil han?
Gæt.
Jeg forstår det ikke.
Han vil gerne giftes.
Med hvem?
Slip!
Da vores landsby blev erobret, nåede nogle af os væk og gemte os i bjergene.
Vi gemte os i flere dage.
Så kom Francos mænd.
Det var mod krigens slutning. Jeg havde kæmpet på republikanernes side.
Jeg kunne ikke bliver der.
Vi ventede på...
Vi ventede på, at hjælpen skulle komme.
Til sidst opgav vi og rejste væk.
Det var sidste gang, jeg så min landsby. Den stod i flammer.
Ved De, hvor Deres familie er?
Min storebror flyttede til Zaragoza.
Vi skriver ikke længere sammen.
Vi har rejst igennem La Ciotat.
Der er mange store skibsværfter. Der skal José arbejde.
- Det vrimler med kommunister. - Ja.
Det er trist, når der sker ting, der splitter familier. Når naboer kives.
Det har vi selv oplevet her for nylig.
Kunne du tænke dig at bo ved havet, Gabrielle?
Hvad?
Hvad går det her ud på?
Vil De giftes med mig?
De er ikke rigtig klog.
Vi kender slet ikke hinanden. Jeg kender Dem ikke.
Jeg ved ikke engang, hvad De hedder.
Jeg har glemt det.
Det udnytter De.
De vil gerne af med mig.
Og de har bestukket Dem.
Farvel, frøken.
Gabrielle.
- Lad hende være, Adèle. - Lad mig være.
Jeg gør det, Gabrielle.
Jeg får dig tvangsindlagt i Marseille.
Goddag.
Jeg går ikke i seng med Dem.
Fint.
Hvad vil De gøre?
Der findes kvinder.
Hvor?
Der, hvor vi kommer til at være.
De bliver ulykkelig.
Hvorfor vælger De at være ulykkelig?
Jeg elsker Dem ikke. Jeg kommer aldrig til at elske Dem.
Jeg elsker heller ikke Dem.
Han har sagt til mor, at han gerne vil gå til alters.
Hvad er der galt?
Du har for meget makeup på.
Kom nu. Vi venter på dig.
- Godnat. - Godnat.
Gabrielle?
- Er De vågen? - Jeg bliver i sengen hele ugen.
Jeg vil ikke forstyrres.
MURERFIRMA J. RABASCALL
- Fru Rabascall. - Godmorgen.
Hallo?
Ja, frue, men vi må først udarbejde et tilbud.
Øjeblik. Er det en opbygning eller en istandsættelse af en fløj?
Jeg er på byggepladsen på rue du Cap, hvis nogen spørger efter mig.
Ja?
Ringer De tilbage senere? Tak.
- Vil De have en aperitif? - Ja tak.
- Tager De til Toulon i aften? - Ja.
Fordi det er lørdag.
- Hvad gør kvinderne for Dem? - Lad være med at spørge om det.
Fortæl mig det.
Vi bruger noget tid sammen. De ved det godt.
Sådan er det.
Det lyder ikke særlig kompliceret. Betaler De dem for det?
- Naturligvis. - Hvor meget?
Vil De gerne vide det? 200 francs.
Læg pengene på bordet.
- José... - Går det godt?
- Nå, fru Rabascall? Synes De om det? - Ja.
Hvad er der galt?
- Vidste De ikke, at De var gravid? - Nej, det vidste jeg ikke.
De tabte barnet efter Deres anfald. Fik De det at vide på klinikken?
Ja.
De risikerer at abortere igen. Deres lidelse kan ses på røntgenbilledet.
Nu skal De se.
Kan De se de lyse pletter?
Goddag, hr. Værsgo at tage plads.
Den her er på størrelse med en hasselnød. Det kaldes nyresten.
Vi kan naturligvis foretage et indgreb.
Men det er en lang og risikabel operation, der medfører en del ar.
Jeg vil i stedet anbefale et kurophold. Der findes steder med speciale i dette.
Jeg har en liste her. Man kan også tage til Schweiz, men det er dyrt.
- Det klarer vi. - Nej.
- Nej? Vil De ikke på kurophold? - Nej.
Men hvis De vil have et barn...
- Vil De gerne have et barn? - Ja.
Du vil have et barn.
Vi tager af sted.
Her er deprimerende.
Fru Gabrielle Rabascall. De skal være her i seks uger.
- Seks uger? - Ja. Her er Deres nøgle.
Værsgo. Mezzaninen, første gang på venstre hånd.
Jeg skal nok komme og besøge dig. Skal du ikke sige farvel?
Farvel.
Du vil nyde at være alene.
De skal overholde tidspunkterne for kurbadene. Samt for balneoterapien.
Og husk at drikke rigeligt vand i løbet af dagen.
Det kan opløse nyrestenene, så De får det bedre...
Men hvad hvis jeg ikke ønsker det?
Agostine?
- Har De arbejdet her længe? - Fire år.
- Hvor kommer De fra? - Provence.
Saint-Etienne-de-Tinée. I nærheden af Péone.
Jeg kommer fra Bargemon.
Agostine.
- Gabrielle. - Jeg har ikke været hjemme i årevis.
I ferierne besøger jeg min datter. Hun bor tæt på Paris. Vil De have kaffe?
Ja tak.
- Bliver alle måltider serveret her? - Ja. Vi har ikke roomservice.
Kun for sengeliggende patienter.
Bryder De Dem ikke om at være her?
Hvad er der galt?
Ikke noget.
Fru Rabascall.
Tak.
- Kan jeg hjælpe Dem? - Nej da. Keder De Dem da nedenunder?
Jeg var ikke gift. Hun bliver opfostret af nogle rare mennesker.
Jeg må se hende to gange om året. På helligdage og til jul.
- Hvor gammel er hun? - Hun bliver seks år.
Den 18. november. Hun er lyshåret ligesom sin far.
- Det er en smuk udsigt, ikke? - Jo.
De rige bor på denne etage.
Kom ind.
Har du tænkt dig at følge i hælene på mig hver dag?
- Godmorgen, hr. Sauvage. - Godmorgen, Agostine.
- Der er kun koldt vand i brusebadet. - Ja.
Medmindre man bader før klokken 8.
Ræk mig lige avisen, Agostine.
- Jeg vil gerne barberes. - Jeg henter noget varmt vand.
Goddag. Er De Agostines kollega?
Nej. Jeg modtager behandling.
Jeg går aldrig nedenunder. Der er kun syge mennesker dernede.
Sig mig...
Der boede en ældre mand ved siden af, men jeg har ikke hørt ham længe.
Vil De kigge derind?
Der er ikke nogen.
Det tænkte jeg nok. De kører dem til Lyon, når de er døende.
- Skal jeg gøre det, hr.? - Ja tak.
Skraberen og sæben ligger ved vasken.
Han er løjtnant. Han gjorde tjeneste i Indokina.
Hans far er general eller oberst eller noget i den stil.
Han pådrog sig noget dernede. Og med kun en nyre...
Han får nogle anfald, der kaldes uræmi. Han har tit mange smerter -
- men han beklager sig aldrig.
Vi giver ham lidt morfin, og så bliver han omtåget og smiler som en baby.
- Vil han dø af det? - Vorherre er hård, hvad det angår.
- Får han besøg? - Han siger, at han er ugift og barnløs.
Jeg er nødt til at gå.
Kom ind.
Vi taber den her krig.
Var De længe derude?
- Et par måneder. - Sammen med den mand, der lige gik?
Han er min oppasser. Han kommer med aviserne til mig.
Da han var to år, blev han døbt. I den kristne tro.
Vi kaldte ham Blaise og gjorde ham til fransk soldat. Gjorde vi ret i det?
Jeg har aldrig set en kineser før.
Vil der mon altid være krige?
Det er mænds sande liv før døden... Eller det siges i al fald.
- Savner De krigen? - Jeg er født ind i den.
Jeg har ikke kendt til noget andet liv. Jeg savner mine kammerater.
- Er det medicin? - Nej. Det er opium.
Blaise havde det med.
Når man tygger det sådan her, bliver man ikke så påvirket.
Det dæmper smerterne.
- Har De arbejdet her længe? - Nej, jeg har jo sagt, at jeg...
Nå ja... Hvad fejler De?
Nyresten.
Sten...
YTRINGER OM LYKKE
ANDRÉ SAUVAGE RUE COMMINES 26, LYON, RHÔNE
En, to, tre.
Mine damer og herrer, det er tid til kurbad. Klokken er fire.
Hr. Green, fru Schneider, hr. Cabetti -
- fru Rabascall, hr. Hartmann, Weber, Pierre og Wong...
De er stået ud af sengen?
Undgår De de varme bade? Tror De ikke på, at de virker?
Nej. Hvad spiller De?
Barkarolen "Juni" af Tjajkovskij.
- Spiller De noget instrument? - Klaver. En smule.
Dårligt.
Hvorfor er jeg så træt?
Løjtnant...
Undskyld...
Har De ingen vielsesring?
Jeg har taget den af. Med alle de bade og behandlinger bliver den nemt væk.
- Rabascall? Er det catalansk? - Ja, men jeg har aldrig været der.
Hvad laver De egentlig? Går De på sygebesøg?
- De har det bedre i dag. - Ja.
Jeg er kureret, når jeg dør.
Gad vide, hvor den fører hen. Måske ud i skoven. Vi kunne gå ture.
Når De har fået det bedre.
Her trænger sikkert til at blive luftet ud.
Her stinker sikkert.
Jeg kan ikke lugte noget.
- Læser De denne bog? - Ja.
Jeg har læst den. De må gerne låne den.
Når folk låner mig bøger, ender det skidt.
Så giver jeg Dem den.
De har slanke hænder.
Jeg er træt.
Fru Rabascall, Deres mand er her.
- Havde du sagt, at du ville komme? - Ja. Jeg kørte i ét stræk.
- Hvornår kører du igen? - I morgen tidlig.
- Du kan ikke sove her. - Jeg sover i landsbyen.
Pensionatet er fint for en enkelt nat.
Skal du ikke spise det?
- Hvordan går det dernede? - Vi har nok at se til.
De bygger en del i Lavandou.
Huset står færdigt, når du kommer hjem.
Jeg har købt det køleskab, vi kiggede på.
Godmorgen, hr. Du glemte den her ovenpå.
Hver gang, du kommer på besøg, regner det.
- Det er rigtigt, hvad folk siger. - Hvad?
At du er ondskabsfuld.
Hvem siger det?
Nu er det holdt op igen. Vejret skifter hele tiden her.
Jeg går ud og ryger en cigaret.
Din mand er nydelig. Hvad er det, du har imod ham?
Tak.
INDOKINA: VIETNAMESISKE STYRKER RYKKER FREM MOD SON-TAY
De er nødt til at spise noget.
Går det bedre?
Hvor længe lå jeg i sengen?
Tre dage. De er bleg.
- Hvor er Agostine? - Hun er her ikke.
- Er hun ude i køkkenet? - Nej, hun har taget fri et par dage.
Goddag...
Men jeg troede...
Jeg fik at vide, at De ikke kom tilbage.
Jeg blev behandlet på hospitalet i Lyon. En transfusion eller sådan noget...
De udskifter ens blod, og nu har jeg det lidt bedre.
Jeg ville gerne se Dem.
Min far er kommet hjem fra en mission.
Jeg har fået et skønt værelse. Vestfløjen, værelse 112.
Ville De gerne se mig?
Jeg har tænkt på de stunder, vi har haft sammen.
De var der sammen med mig.
Mig?
Hav mig undskyldt.
Jeg skal til behandling nu.
- Skaffede Deres far Dem dette værelse? - Ja.
Jeg tror, at han trak i nogle tråde, da han fandt ud af, at jeg var syg.
Vi har ikke talt sammen i et halvt år.
Vi er ikke altid enige om tingene.
Vi er faktisk aldrig enige om noget som helst.
Man behøver ikke at anskue tingene på samme måde som ens forældre.
Mine forældre siger, at jeg er skør.
Er det derfor, de har fået Dem spærret inde her?
Fotografen er her i dag.
Har De lyst til, at han tager et billede af os?
Frue, De skal kigge denne vej.
Frue?
Perfekt. Sid stille. Fint. Mange tak.
Jeg har gået på kostskole. På militærakademi...
Jeg har altid kun levet blandt mænd.
Lige bortset fra sygeplejerskerne og deres rågummisåler.
Og luderne i Saigon eller Da Lat.
Så bliver jeg den første.
- Stop. - Hvad er der?
De er gift, Gabrielle.
- Nej. - Jo, De er.
Ægteskabet er helligt i Guds øjne.
Hvad ved De om Gud?
Hvad ved De om, hvad han tillader, eller hvad han forbyder?
De kom tilbage. Tilbage til mig.
Det er jeg ikke sikker på længere.
De er skør.
Han er skør.
Hvor har du været?
Lige her. Du skal tale med lægen klokken fem.
Jeg skal nok hjælpe dig med at blive klar.
Vi kaldes tit bedragere, men at dømme ud fra Deres tilfælde kan vi da noget.
De har lidt af svimmelhed, men nu går det fint. Behandlingen er slut.
- De kan godt rejse hjem. - Hvornår?
- Deres mand har ringet... - Jeg vil ikke hjem.
Frue... Deres privatliv kommer ikke mig ved.
Han har ringet, og han henter Dem i morgen.
Vi er nødt til at tage væk. Med det samme.
Hvad laver du?
- Hvad laver al den bagage der? - Jeg har ventet på dig.
Min mand kommer i morgen.
Behandlingen er slut. Det vidste vi jo godt.
- Jeg rejser sammen med dig. - Nej. Ikke nu. Det er umuligt.
Der er nogle ting, jeg er nødt til at ordne.
Jeg forlader militæret. Det er slut.
Det giver ingen mening mere.
Men hvad skal jeg gøre? Hvad kan jeg gøre?
Du kan jo heller ikke bare gå din vej.
Jeg vil ikke forlade dig. Det vil jeg ikke.
Det vil jeg heller ikke. Vi skriver til hinanden.
Jeg skriver, hvor vi skal mødes. Jeg ved ikke hvor endnu, men det løser sig.
Lige nu er det umuligt.
- Hvis du elsker mig, så tro på mig. - Lov mig det.
Jeg lover dig det.
Er beløbet det samme? 450 francs?
Fakturaen er udspecificeret. Behandling og ophold.
- Er det behandlingen? - Ja.
Er det tid til at sige farvel?
- Vi ses igen. - Tror du?
Jeg har været lykkelig her.
Jeg har møbleret det. Men du kan flytte rundt, som du vil.
- Har du købt et klaver? - Ja.
Det er til dig.
Er du glad?
Har du tænkt på et navn?
Mor er virkelig forbløffet. Hun taler ikke om andet.
Hun savner mig vist.
Hvad synes du om René?
Han virker sød.
- Han er høj. - Vær sød.
Vi flytter til Gap.
Der er en tandlæge, der flytter væk derfra.
Gap?
- Hvad er det for en kuffert? - Lad den være.
Der er bare ting i den.
Det er et fint hus, José har bygget.
- Tag skoene af, hvis du skal i vandet. - Hjælp os lidt, René. Det er tungt.
- Jeannine. Gå dog i vandet. - Jeg har ingen badedragt med.
Gabrielle og José!
- Skål! - For efterkommere.
Skål for Gabrielle.
Jeg kommer til at såre dig, José.
Hvad? Du vil da også gerne have barnet, ikke?
Jo.
Jeg mødte en mand på kurstedet.
Jeg elsker ham.
Når han sender bud efter mig, rejser jeg.
Hvor? Hvor tager du hen?
Det ved jeg ikke.
Jeg vil være sammen med ham.
Hvad fanden snakker du om?
Min elskede.
Du har måske forladt Lyon. Forsvarsministeriet ligger vel i Paris.
Du har stadig ikke besvaret mine breve.
Hvad laver du? Hvor er du?
Jeg er bekymret for dig. Jeg har ikke pakket min kuffert ud.
Jeg laver ikke andet end at vente. Det er det eneste, jeg foretager mig.
Din krop har invaderet mig. Jeg er plantet inde i dig.
Jeg er alene sammen med dig.
Jeg har syet en kjole til mig selv. Den er blå.
Jeg er nødt til at have et underskørt indenunder. Ellers er den gennemsigtig.
Jeg havde glemt, hvor jeg havde lagt den.
"André, jeg tilhører dig..."
Godmorgen.
Rabascall...
- Er der ikke andet? - Nej.
- Se efter i Deres taske. - Der er ikke andet.
- Er der intet på postkontoret? - Nej. Farvel.
Der var kun et katalog.
Min elskede. Du er tavs. Du efterlader mig i stilheden.
Hvad mishagede dig i mine breve?
Hvor er du? Jeg håber ikke, at du er blevet indkaldt igen.
At du er sendt i krig igen. Jeg forestiller mig, du er der. Måske såret.
Der var nogle frygtelige billeder i "Match". Tal til mig.
Jeg har brug for, at du taler til mig.
Der er kolde strømme i havet. I tirsdags druknede en ung mand.
Nej, frue. Ingenting.
Hvad laver du?
Det kan du vel se.
Men du har jo ikke fået noget svar.
Det har du ret i.
Send taxaen væk.
Min elskede.
Jeg vil gøre mit bedste for at afslutte dette brev.
Hvad vil du gerne høre, som jeg ikke allerede har sagt?
Jeg er løbet tør for ord.
Hvorfor?
Hvorfor er du vred på mig?
Hvad har jeg gjort forkert?
Jeg tænker tilbage.
Jeg er løbet tør for ord...
Jeg er løbet tør for ord.
"Min krop brænder." "Jeg vil gerne mærke..."
"Jeg forestiller mig, at du ligger såret."
Gabrielle...
Mine breve.
Gabrielle...
Gå med dig!
Slip mig.
Det er sidste gang, at jeg skriver til Dem.
Jeg er gravid med Deres barn.
Jeg har ikke villet sige det.
De skulle ikke tro, at jeg prøvede at påvirke Deres indstilling til mig.
Jeg vil ikke vide, hvorfor De ikke har læst mine breve.
Det vil min hjerne ikke kunne kapere.
Hvis De ikke besvarer dette brev, så er det slut for altid.
Gabrielle.
Hvor er det smukke barn?
Giv din søn et kys, Gabrielle.
Foreningen af franske veteraner fra Indokina blev etableret -
- for at varetage soldaternes interesser og ære mindet om vores faldne.
I denne tid er det vigtigt at mindes -
- og at tænke på dem, der venter på at blive frigivet fra Viet-Minh-lejre.
Tak. Vi vil nu interviewe nogle af de sårede, der er derude.
- Hvor blev De såret? - I Cochinkina.
Skal vi spise frokost udenfor, José?
Far?
- Jeg vil skilles. - Hvad taler du om?
- Vi bliver ikke skilt i vores familie. - Jeg ser ham aldrig.
Han arbejder hele ugen, og om søndagen er han sammen med sine venner.
Jeg er altid alene.
Du har ikke været ulykkelig sammen med José.
José er et meget privat menneske.
Han siger intet. Heller ikke om det, der skete i Spanien, da han var ung.
Eller om det, der skete med mig. Han siger ikke noget.
Nej, jeg har ikke været ulykkelig.
Der er sket noget meget spændende. Vis dem det.
Måske vælter den i bilen.
- Vis dem det. - Se.
- Der mangler lidt peberfrugt. - Se. Der er to.
Sikke en kæmpe fisk.
- Kom her. - Har du set dens små skæl?
Barkarolen "Juni" af Tjajkovskij -
- 12 musikstykker for klaver fremført af Emil Gilels.
Prøv igen.
Flot.
- Han er pligtopfyldende og talentfuld. - Naturligvis er han talentfuld.
Kan De arbejde på denne? Barkarolen.
Senere, måske. Vi får at se. Farvel.
- Vi ses på fredag, Marc. - Goddag.
- Er to gange om ugen ikke meget? - Du er jo ikke musiker.
Jeg går ud i haven.
Bravo, min skat. Det var fantastisk.
Sidder De her helt alene, svigermor?
Jeg synes ikke, at Gabrielle er særlig kærlig over for drengen.
Måske har hun ikke lært at være på nogen anden måde.
- De sover vel hos os i nat? - Nej. Jeg tager hjem.
- Det gik da godt, ikke? - Jo.
Hans lærer vil tilmelde ham den nationale konkurrence i Lyon.
- Skal vi tage derind? - Det ved jeg ikke.
Så kommer vi lidt ud.
- Er min mor taget af sted? - Ja.
- Godaften. - De ankommer sent.
Hr. Rabascall...
- Værsgo, frue. - Tak.
Taxaen venter dernede.
Hvad laver han?
Følg ham derhen. Jeg kommer senere. Kør nu.
Kør bare.
Goddag.
Kan De huske mig? Det er længe siden. På kurstedet.
Ja.
Må jeg komme ind?
Jeg er ved at lukke lejligheden ned. Den er sat til salg.
Generalen gik bort for tre måneder siden.
Men André? André Sauvage?
Han svarede aldrig på mine breve.
Frue...
Løjtnanten er død.
Hvornår?
Den dag, han forlod kurstedet.
De var der selv.
Han blev hentet af ambulancen.
Han døde i Lyon. På hospitalet.
Nej...
Han kom tilbage. Han kom tilbage senere.
Nej, frue. Han kom ikke tilbage.
Jo.
Nej.
Hvordan gik det?
Det gik fint. Han vandt andenpræmien.
Fandt du noget?
Vask dit ansigt. Vi kører nu.
Du kom og besøgte mig på kurstedet.
Ja.
Det var tåget den dag.
Du sagde, at det var mig, der havde taget regnen med.
Jeg går ud og ryger en cigaret.
Her.
Vil De signere her, løjtnant?
Er De i behandling her?
Nej. Er De?
Nej, det er min sidste aften. Jeg rejser i morgen. Jeg skal på hospitalet i Lyon.
Der er ikke mere at gøre.
Det er sort tobak.
Jeg er ligeglad med, at jeg skal dø.
Som mand og som soldat.
Det er det eneste, man lærer i militæret.
Har De nogensinde været i krig?
Jeg har oplevet krig.
Kan De se kvinden der?
Hun er smuk, ikke sandt?
Vi mødtes her.
Jeg kunne godt have elsket hende. I et andet liv.
Men nu... Jeg kan ikke få rejsning. Jeg føler ikke noget længere.
Undskyld.
Er De her for at besøge nogen?
Min hustru.
Jeg kunne ikke falde i søvn på pensionatet.
Jeg kom tilbage om natten.
José?
Jeg rejser, hvis du gerne vil have det, José.
Det er en italiensk båd.
Et containerskib.
Det er på vej mod Sardinien.
Hvorfor fortalte du mig det aldrig?
Jeg ville gerne have, at du skulle leve.
Er det der?
Ja.
Hvilket hus er dit?
ELSK MIG!
Baseret på Milena Agus' roman "Mal di Pietre"
Danske tekster: Oneliner